Rashumon HaYarkon
אמנם לא קשור לסקס אבל נהניתי מהסיפור הבא אז הבאתי את זה להנאתכם ולשיפוטכם- כמובן רק לאחר שקיבלתי אישור מהיוצרת השניה- סיפור בדואט על לילה הזוי במיוחד ותודות לזיוי
כשהרגלו -זיוי שלו התעקשה להיצמד לשלי מתחת לשולחן למרות שכבר הזזתי אותה שלוש פעמים, חשבתי שחבל שקוראסאווה הקדים את זמנו. יכולנו להיות אחלה רשומון. שלושה אנשים. שניים מהם נשואים זה לזו. ואני. חברה טובה. של שניהם. משפחה, כמעט. את העייפות שלהם אחד מהשני כבר אי אפשר להסתיר. אני מנסה להתרכז בצלחת שלפני כשהם מכדררים אחד לשני עקיצות. זה הולך ומידרדר. מילים פוגעות מתעופפות ביננו. זה לא מצחיק אותי, אמרתי. את יודעת, היא אומרת, הוא הולך לארוחות צהריים עם כל מיני נשים. הוא נוחר בבוז. היא מקבלת sms אדיוטיים מכל מיני גברים שאני לא מכיר. אני מדברת אליו דרך העיניים. פעם ידענו לקרוא את המחשבות אחד של השני. הוא לא איבד את המיומנות הזאת כי הוא מתחיל להרגיע. נהיית בהמה, היא אומרת לו. אני מתפתלת. פתאום היא אומרת שאנחנו כל כך מתאימים שזה מדהים אותה. הוא אומר שנכון. המלצרית מגיעה לשאול אם הכל בסדר. שלושתנו מבקשים יחד את החשבון. את המחשבות שהוא מנסה שאני אקרא לו עכשיו אני מסרבת לקלוט. גם את שלה. קוראסוואה היה עושה מזה סרט. אני רק לא הייתי נשארת לקרדיטים בסוף. המעקב- vaselius היא מצאה מחסה במסבאה המצחינה אני עוקב אחרי הבלונדינית מאז שהעלימה נרתיק בכל בו ההומה ויצאה בנון-שולאנטיות לרחובות האפלוליים הקייס האחרון שלי היה לפני, לפני כל כך הרבה זמן שנאלצתי לשלם לבעלת הבית ב"מטבע קשה", מספק לגברת הזקנה את תאוות בשרה. היה משהו בבלונדינית התמירה הזו, משהו שהריח סכנה נדבקתי הלכתי אחרי חושיי, אחריה... בחוץ שעת בין הערביים גשם זלעפות היא רצה על עקביה המחודדים בין ובתוך השלוליות ברחוב המוזנח ירדה במדרגות וכנסה למסבאה המתנתי בחוץ ינקתי את שארית הניקוטין מבדל הג´טאן ונכנסתי למסבאה מאפלוליות הרחוב לאפלוליות המקום המצחין הזה ראיתי אותה מזווית עיני שיט, היא זריזה, כבר התיישבה בשולחן עם זוג נוסף, מלטפת כוסית, סיגריה דלוקה, שקועה בשיחה הזמנתי ג´ין התיישבתי על כסא מרופט בקצה הדלפק סורק את המקום אנשים אפורים, עייפים, אנשים שמדשדשים ים יום ויום יום מתרחקים מחלומותיהם, לאלו שעדיין יש חלומות............ הזוג שאיתה, חצובים מאותם אבני יסוד כמו שאר אנשי המקום, ישובים אחד ליד השנייה, והיא מולם הם מדברים ביניהם אך מבטיהם אליה, האישה, בגילי, אך פניה מקומטות, עצובות, אישה שחיי לצדדי החיים, ולצדדי הגבר שלידה. הגבר, מטופח בקפידה, במגבלות תקציבו הדל, נועץ מבטו בעיני האישה הבלונדינית כל גופו מכוון אליה ידיו גולשות לעבר שלה עוד יעד לכיבוש, והאישה שלידו שקועה בכוס המשקה, הבוז ניכר על פניה, הבלונדינית התמירה זזה מכאן ולכאן באי נוחות על כסאה הרעוע אפילו לה אין מה לחפש כאן לשלושתם אין מה לחפש כאן לי אין מה לחפש כאן שותה עוד כוס ג´ין, יודע שגם הלילה אני מחויב לבעלת הבית, משלם לה במטבע קשה הגשם -זיוי הזה היה חזק אפילו עבור מי שרגילה ללכת בלי מטריה. מישהו פעם סיפר לה שברחוב הזה, מול בית מספר 48 יש מסבאה. אז, כשהוא סיפר לה, היא חשבה שמעט מאוד אנשים משתמשים במילה הזאת בכלל. מסבאה. משום מה, עכשיו, בגשם שזולג עליה, היא משתמשת בעצמה במילה האפלה הזאת. כמו נבואה שמגשימה את עצמה היא גם מוצאת את גרם המדרגות. מנערת טיפות בלי בושה על המאבטח הרוסי שקצת הופתע לראות אותה. היא מחייכת אליו. לשנייה אחת הם מתערבלים באיזו עליבות קיומית שבדרך כלל נוטים להילחם בה או לפחות להסתיר. בפנים היא מצטרפת לשולחן. החלטה של שנייה. לפעמים היא עושה כאלה דברים. היא מסתכלת על שני האנשים הזרים האלה מולה. הם עייפים. מותשים. אין להם כוח להילחם במי שפלשה ככה למתחם הפרטי בתוך הציבורי שיצרו לעצמם. בהתחלה הם שותקים. אחר כך מציגים את עצמם. היא זורקת שם לאוויר. לא באמת רוצה להכיר. היציבות סביב השולחן מתפרקת ומתחברת ושוב מתפרקת. היא שותה את הוודקה שלה ויודעת שעוד שנייה תחצה את הגבול אז היא אומרת יפה שלום. משאירה קצת כסף על השולחן. בדרך החוצה היא מעיפה מבט על ההוא שיושב מצד שמאל. כל מה שהיא מצליחה לחשוב עליו זה שהיא לא סובלת ג´ין. המאבטח הרוסי מחייך אליה. הוא מזכיר לה שגם אם היא מנסה לשחק אותה הוליווד בסוף זה רק הגבול הדק הזה בין תל אביב, רמת גן וגבעתיים. מסבאה, היא חושבת לעצמה, מה בדיוק עשיתי שם?
אמנם לא קשור לסקס אבל נהניתי מהסיפור הבא אז הבאתי את זה להנאתכם ולשיפוטכם- כמובן רק לאחר שקיבלתי אישור מהיוצרת השניה- סיפור בדואט על לילה הזוי במיוחד ותודות לזיוי
![](https://timg.co.il/f/Emo25.gif)