תהייה.
אם בכל פעם שאת מרגישה רע את שמה את אותם השירים, הם לא נטחנים ומאבדים קצת מהמשמעות שלהם לגביך? סתם תהיתי. תהייה נוספת. ours? זה אומר שעוד מישהו מכיר אותם מלבדי? יש להשיג את distorted love advice בארץ? (הם נכנסים לקטגוריית ה"מרגשים קשות אבל אין לי שומדבר נוסף שלהם", עם השיר sometimes). שירים שמעודדים אותי..
Liquid Tension Experiment - Biaxident - אני פשוט לא מסוגלת להשאר אדישה לצלילי הפסנתר בהתחלה של הקטע השמיימי הזה. מסתבר, אגב, שגם ההורים שלי לא הצליח להשאר אדישים...
![Smile :) :)]()
קטע מהמם.
Faith No More - EAsy Like Sunday Morning - בלי מילים.
King Crimson - 21 Century Schizoid Man - ככה. פשוט. לרוב שומעת אותו על הבוקר.
Green Day - Cast Away - שוב, לא יודעת למה. נורא מעודד אותי. מקפיץ ושמח. אני אוהבת רק שירים ספורים שלהם.
The White Stripes - Seven Nation Army - שקט! שקט! אני לא סובלת את הוייט סטרייפס, ואני לא סובלת את השיר הזה באופן ספציפי. אבל לפעמים האקורד הנודניקי ההוא מתאים לי בדיוק למצברוח. זה סתם שיר משמח.
Porcupine Tree - Blackest Eyes .
I Am Kloot - Morning Rain .
ours - Sometimes .
The Streets - Too Much Brandy - שאיבדתי וחבל.
Gomez - ruff Stuff .
הבילויים - אוטו זבל - שקט! שקט!!
Mirah - Cold Cold Water מומלץ בחום ובלחץ רב.
[כאן מתחילים השירים שעושים לי עצוב, אבל טוב. ולא אכפת לי, כי כשאני עצובה אני עצובה, ועד שזה לא יעבור כל שמחה קטנה תהיה רגעית. וזה קורה יותר מדי. השירים האלה נותנים איזושהי לגיטימציה לכאב. הוא הופך מכאב שנובע ממשהו רע שקרה לכאב שנובע מהיופי שבאומנות. וכן, יש כאב מיוחד כזה.]
dEUS - Nothing Really Ends - שיר הנוסטלגיה האולטימטיבי. פשוט ככה. עצוב נורא, ומעודד אותי בכל זאת. בייחוד מאז שיש לי את הגרסא נטולת הפתיח-דמו-בבלגית.
David Bowie - Starmen - פשוט ככה.
Queensryche - Silent Lusidity עזבו.
No Doubt - Don't Speak - ככה.
The Eternal Tears of Sorrow - The River Flows Frozen - שיר מהמם ביופיו. גיטרות אקוסטיות ופסנתר, ובכל זאת, גראול. משתלב מקסים.
[כאן נגמרת הרשימה ההיא]
Pearl Jam - Ten - כל האלבום, כן. עושה לי טוב בלב. קצת מחוץ לרשימה שהצהרתי עליה קודם. פשוט, אלבום, יפה.
REM - Loosing My Religion - כנ"ל. רק שזה לא אלבום.
The Verve - Bitter Sweet Symphony - קיטש? קיטש. מעין התרוממות רוח שכזו. זה מה שהשיר גורם לי. [עוברים לאלבומים מלאים.]
Anglagard - Hybris - עושה לי טוב בלב.
Faith No More - Angel Dust - אני צריכה, בכלל, לומר משהו?
Genesis - Selling England By The Pound - כבר מצלילי הפתיחה של השיר הראשון אני מתעודדת.
Mr. Bungle - California - כנ"ל. ואותו אני אוהבת עוד יותר. הייתי לוקחת לאי בודד, דפנטלי.
Sparta - Wiretap Scars - מעודד אותי תמיד. np - Ours - Sometimes עשה לי חשק. נראה לי שזו ההודעה הכי מושקעת שכתבתי בפורום הזה מאז ומעולם. הוריי לי! [ג'יזס כמה זמן שלקח לכתוב את זה.]