איזה כיף
מאוד שמחתי לקרוא! באמת ימים כאלו של שפיות יחסית נותנים כל כך הרבה כח להמשך, מאוד חשוב! ואין ספק ששווה לתת להם את הקרדיט או את ה "בנפיט אוף דה דאוט" ולנסות. יש לי גם סיפור, אתמול הגיעה אלי אחותי ורצתה לקחת את הגדול לסרט, פתאום חשבתי שאולי נבוא גם פיצ ואני , קצת חששתי כי הוא מעולם לא היה בסרט וגם בבית לא ממש יושב לראות סרט עד הסוף, מקסימום 20 דקות. אבל החלטתי לנסות ומקסימום לצאת באמצע. אז היה דיון מסעיר בין האחים לאיזה סרט ללכת, הגדול רצה לרובינסונים ופיצ רצה למשהו עם חיות והציג את טיעוניו, כי יש שם חזיר ועכביש, הצעתי שנתפצל והרעיון של פיצ היה שנלך אני ואמא ודודה X ושגדול ישאר בבית... בסוף הגענו לקולנוע וליד הקופה הפיצ ויתר! הוא אמר- נלך אמא ודודה וגדול ואני לרובינסונים כוווווווולם ביחד. (מדהים כשלעצמו!), בסוף נכנסנו קנינו הר של פופקורן (דבר חדש שלא טעם מעולם), כשהתחיל הסרט הוא אמר "אוי חושך! צריך להדליק את האור!" אבל הדלקתי אותו עם דברים שקורים על המסך והוא פשוט ישב כל הסרט ואכל פופקורן, הקשיב צחק נהנה. אפילו בהפסקה החלפנו מקומות בינינו. והיה אחלה יום. כמו שפיצקי סיכם- נסענו באוטו, ראינו סרט שתינו מים וקולה, לא היה מיץ, הלכנו למסעדה אכלנו קבבים, שיפסים (אין לנו צ'...)וקטשופים והיה לי מאוד טעים. מה צריך יותר מזה?