../images/Emo41.gif../images/Emo41.gif../images/Emo41.gifשאיבה - עד מתי???(ארוווווך)
משתפת בהרהורים שעברו היום במוחי- קודם קצת רקע: אני עובדת כ 4 שעות חמישה ימים בשבוע - שעות העבודה הן משבע בערב ועד אחת עשרה בלילה. חזרתי לעבודה כשתינוקי היה בן 5 חודשים, ועד שחזרתי לעבודה הוא ניזון מהנקה מלאה בלבד בחודשיים הראשונים וכשהיה בן חודשיים שאלתי משאבה מיד שרה ובשלושת החודשים עד שחזרתי לעבודה הוא קיבל פעמים בודדות בקבוק שאוב כדי שאראה שהוא אינו סרבן בקבוקים וכהכנה של הקרקע לחזרתי לעבודה וגם הכנתי לאט לאט סטוקפוא נחמד. מאז שחזרתי לעבודה אני מניקה לפני שאני יוצאת לעבודה בסביבות שש וחצי בערך ומשאירה בקבוק שאוב אחד של 170 בערך (לפעמים מסיים אותו אך לרוב משאיר טיפה). בדרך כלל כשאני חוזרת הביתה בסביבות 23:15 תינוקי ישן ואני דבר ראשון שעושה - הולכת לשאוב לו (אני לא שואבת בעבודה). את המנה אני לרוב מקפיאה ולמחרת מוציאה את המנה הישנה ביותר בסטוק על מנת לחדש את תוקף הסטוקפוא. כיום תינוקי כבר בן 7.5 חודשים (שוקל 9 ק"ג טפו טפו נולד 3400) ואוכל מנה אחת של ירקות שמחליפה ארוחה. בהתחלה שאבתי את הארוחה הזו אך זה הסתבר כדבר מאד מעייף (וגם לא יצאה אף פעם כמות של ארוחה מלאה) ואני שואבת אותה רק לעיתים רחוקות במידה ואני מרגישה שהציצי כבד כי לא אכל טוב את הארוחה שלפני הירקות. מבחינת הסטוק מצבו טוב. אני ממשיכה לשאוב בעת שאני חוזרת מהעבודה. ועכשיו להרהורים: היום חלפה בראשי מחשבה ,הרי לעולם כל עוד אני מניקה לא אוכל להגמל מהמשאבה מפני ששעות העבודה שלי אינן שגרתיות ואין מצב שמרק ופירות יחליפו את ארוחותיו בהעדרי כי זו הארוחה שלפני שנת הלילה (למרות שבימים שהוא לא ישן כשאני חוזרת אני שואבת ואחר כך נותנת לו לרוקן לגמרי את השד ומסתבר שנשאר שם מספיק שהמשאבה לא מצליחה להוציא כי אחר כך הוא רגוע ומיד נרדם) אז חשבתי לעצמי - המטרה היא להגיע למצב שבו לא אזדקק יותר למשאבה - איך אני עושה את זה??? ואז חשבתי שאולי אחליף את הארוחה השאובה בעת העדרי בדייסה בכפית? (לא יודעת למה חשוב לי שזה יהיה בכפית - אולי בגלל שאז זה מרגיש לי יותר כמו ארוחת מוצקים ולא כמו החלפת ארוחת חלב אם בתמ"ל) יש דרך להכין דייסה שלא תרגיש לי כמו תמ"ל? מה יקרה אם הדייסה תשביע אותו יתר על המידה ולא יקום לינוק כשאחזור מהעבודה - מניחה שבהתחלה יהיה גודש ,האם זה לא יפגע בתפוקת החלב אם אניק רק בשש וחצי בערב ואז רק לפנות בוקר??? אולי לתת חצי מנת דייסה רק כדי להשביע אותו לשעה וחצי-שעתיים עד שאחזור ואניק? כי הגוף כבר התרגל לשעות העבודה שלי ועד שאני חוזרת אין לי גודש האם עדיף להמתין עד גיל שנה עם כל הסיפור הזה או שאין לזה משמעות? באיזה גיל יש מצב שיאכל ארוחה שאינה בקבוק שאוב בתור ארוחת ערב בסביבות תשע-תשע וחצי בערב שתשביע אותו עד שאחזור מהעבודה? ומה יכולה לדוגמה להיות ארוחה שכזו? עוד בעיונת היא שביד שרה אמרו לי שלכל היותר מאריכים את המשאבה עד לשנה מקסימום מה שאומר עד שהילד יהיה בן שנה וחודשיים - ומה אני עושה אחר כך??? יש לציין שההנקה מאד מאד מאד חשובה לי, אני ממש נהנית ולא מפריע לי להניק גם בלילה (למרות שלרוב כמו שציינתי הוא קם רק בסביבות חמש או שש בבוקר) מכיוון שאין לי לאן למהר בבוקר יש לנו את כל הבוקר להתפנק לנו יחד במיטה להניק ולינוק. רק כלפי המשאבה אני מפתחת יחסי שנאה.... (כתבתי מלא - בבקשה תתיחסו זה מאד חשוב לי ותודה למי ששרדה עד הלום...)