עצור, אתה מושמד!
לקוחות שעונים לשאלה "צריך לעטוף בעטיפת מתנה?" ב"מתנה בשבילי"!
לקוחות שאחרי שהם נרגעים מהצחוק ההיסטרי של הבדיחה המדהימה שלהם מהסעיף הקודם, גם דורשים שיעטפו להם כדי שהם יוכלו לפתוח את המתנה לעצמם בבית. מעניין אם הם גם מופתעים.
לקוחות שעוזרים ללקוחות אחרים וממליצים להם כאילו הם אושייה תרבותית, בעוד שלמעשה הפעם האחרונה שהם קראו משהו זה היה עותק ספריה של "הגמד סיפורון", אי שם בכיתה ג', והם חושבים ש"טיטאניק" הוא יצירת מופת קולנועית.
לקוחות שנתקלים בסרט או ספר שאין להם מושג איך הוגים את שמו, אבל הם צורחים בכל החנות "שיואו, משה, תראה! נֵרִיַיה! איך השתגעתי על הסדרה כשהייתי ילד!"
לקוחות שאומרים "אבל אצל המתחרים ראיתי יותר בזול!" ובכל זאת קונים אצלנו, למרות שבמורד הרחוב, מרחק שלושה בתים, יש שתי חנויות מתחרים.
לקוחות שמחפשים ספר על הנושא החשוב "בניית בתים דו-קומתיים מקלקר ובוץ בלי מאמץ" ולא מבינים, פשוט לא מבינים, איך אנחנו לא מחזיקים את זה. ואם אנחנו כבר מחזיקים את זה, למה אין לנו שלושה עותקים, ואולי בכל זאת, במחסן? אולי תבדקו שוב?
לקוחות שמחפשים ספר, אבל לא יודעים איך קוראים לו, מי כתב אותו, במה הוא עוסק, אבל זוכרים בבירור שעל הכריכה יש תמונה. או בעצם ציור. נדמה להם שזה כחול, אבל אולי כתום? אפרסק? חרדל?
לקוחות שמראים לך את כל כתבי רם אורן ודניאל סטיל ושואלים מה הכי מומלץ, וכשהם שומעים שלא קראת אפילו אחד שואלים בזעזוע "אז איך אתה עובד כאן, אם אתה לא קורא כלום? אם אני הייתי עובד כאן, כל היום הייתי רק קורא!" וכשהם שומעים שאתה קורא דברים קצת אחרים, אומרים בזלזול "מאאההה, רק ספרי שירה?"
לקוחות שרוצים מתנה לילד, אבל שתעלה 15 ש"ח, ושזה יהיה משהו יפה ומכובד מאוד. 1970
לקוחות שקונים מתנה ב 10 ש"ח ודורשים שזה יהיה עטוף יפה, ישר, בלי קמטים ועם סרט יפה, וכמובן - אם אפשר להכניס לשם שתי סימניות בחינם! שיראה מכובד. וכותבים הקדשה, כדי שלא תהיה אפשרות החלפה.