73
פרק חמוד
אזל הפכה לקומדיה
בעיקר בזכות ג'נגיז ועלי הקרועים שבכל סצינה בהם הם משתתפים אני כבר מתחילה לצחוק
(הם צצים סביב אזל בכל מקום - אחד מכל צד, יש להם רעיונות... ובכלל הם לא צריכים לפתוח את הפה עצם הנוכחות שלהם משעשעת...
וכשהם כבר פותחים את הפה בכלל...)
ג'אן - הילד בעצמו לא יודע בן כמה הוא...
קנאן - יודע להרוס את כל הנאות החיים ולקחת כל דבר בעל קונוטציה רומנטית ולמלא אותו בדם...
זה התחיל בפרחים ממשיך ביין, לאן עוד נגיע? מה היה החפץ הבא שיסמן עבורו מוות? בושם? או שאולי שוקולד?
הסצינה במסעדה הייתה חזקה והפואנטה בסוף הייתה ממש עוצמתית.
ג'נגיז משתמש בטקטיקות מהעבר כדי לשרוד ומוביל בהם את עלי ואזל...
הפלישה לבית - הייתה משעשעת ביותר...
וזהו...
ההזדהות של סקיז עם ג'אן, הצער של קנאן מול הנקמה, השיחה עם איישן, אזאד וסלמה חזקה או נשברת ועוד הרבה דברים שהיו הפרק פחות עניינו אותי...