רעיון רע
ככל שלקהילה יותר קטנה יש יותר חופש כך לפרט יש פחות חופש. זה נשמע רעיון יפה וצודק לקחת את כל הפנאטים המזוקנים ולשים אותם במדינה משלהם שם לא נצטרך לדאוג להם, אבל על כל קיצוני כזה יש לא מעט מתונים שסובלים ממנו. את לא שולחת מכאן רק את הבטלנים שיורקים על ילדות שעוברות ברחוב ומגבילים את נשותיהם שמפרנסות אותם - את שולחת יחד איתם גם את אותן ילדות ונשים, שעד היום עוד נהנו מהגנה מינימלית כלשהי של המדינה - או לפחות דעת הקהל. נכון שההגנה הזו לא מושלמת - או אפילו סבירה - אבל במדינת ההלכה שאת רוצה להקים הן יהיו מופקרות לגמרי לחסדי הקיצוניים.
ומה עם הדורות הבאים? ההפרדה שאת רוצה ליצור היא לא רק בינינו לבינם, אלא גם בין הילדים שלנו לילדים שלהם - גם אלא שעדיין לא נולדו וגם אלו שקטנים מכדי להחליט בעצמם. גם היום, כשחילוניים וחרדים חיים במדינה אחת, חזרה בתשובה ויציאה בשאלה הם תהליכים לא פשוטים כלל וכלל - אם נוסיף לזה את הצורך מעבר למדינה אחרת עם חוקי הגירה נוקשים זה יהיה קשה שבעתיים, והכפייה של אמונת ההורים על הילדים רק תגבר.
בנוסף, מדובר כאן על כפייה של הפרדה. אם לחילוני שגר ברמת גן יש חברים או משפחה חרדיים שגרים בבני ברק, אז היום אין בעיה לשמור על קשר - למרות שהאחד חי בעיר חילונית והאחר בעיר חרדית. יהיה יותר קשה לשמור על קשר אם תכריחי אותם לגור במדינות אחרות, ולעבור גבול רק בשביל לקפוץ לבקר.
וגם אם נסתכל על הצד האנוכי שלנו - מהר מאוד תיווצר לנו בעיית הגירה. לחרדים קצב ריבוי גבוה מאוד, והם אוכלוסיה יחסית ענייה - גם אם הם ננתק אותם מעטיני קצבאות הילדים והתמיכה הממשלתית בישיבות לא סביר שהם יפסיקו להיות חברה של משפחות ברוכות ילדים ולומדי תורה. העוני והצפיפות יהפכו את מדינת יהודה לסיר לחץ - והקרבה למדינה הפלסטינית בוודאי שלא תקל על העניין. כמה עשרות קילומטרים ממערב נמצאים האחים שלהם - אמנם חילוניים, אבל עדיין יהודים. אם אפריקאים מהגרים לאירופה הזרה והרחוקה בשביל לשפר את מצבם - כמה זמן את חושבת שיעבור עד שנקבל גלי הגירה חרדית ממדינת יהודה?