"מתקמבנים"
בכורתי (בת 7 מחרתיים) נולדה בתחילת התואר השני, באחד הימים הראשונים אחרי חופשת הלידה, בדרכי אל המעבדה, דיברתי עם חברה שהיא אמא מנוסה והיא ברכה אותי באילו המילים: "ברוכה הבאה לעולם הקומבינות של ההורות". היא ממש לא היתה באקדמיה, אז הבעיות שלנו משותפות, לא משנה מה עושים למחייתנו. איך מתקמבנים? סבתות, דודות, בייביסיטר, גם אבא צריך לזכור שלפעמים יש לו מחוייבות לילד... חוצמזה, זה שלב שעובר (אחרי שהם היו חולים כבר בהכל
) ואח"כ מגיעים ימים של שלווה ושגרת פיזור לגן ולהמשיך לעבודה. כל זה ממרומי הורות לתאומות בנות שנתיים שבשנת הגן הראשונה שלהן היה לנו איתן חופשי-שבועי לרופאה וחופשי-חודשי למיון ילדים
.