עדי, אני מאוד מכבד את רגשותייך,
ואת רגשותיהם של כל הכותבים האחרים, וכן את זכותם של כולם לבטא את הרגשות האלה! אבל אני חושב שלומר לסופרמן שמה שהוא כותב "זה טפשי", הוא מעליב, פגיעה ברגשותיו-הוא ולא נאה. זה הכל. לא ביקרתי את דברייך, אלא את הסגנון. לומר את מה שאת מרגישה - מצויין. לפגוע באחר תוך נפנוף הדגל הזה - פחות. זה הכל, ואין לאף אחד, וגם לא לי זכות לעשות דה-לגיטימציה לרגשותייך וגם לא עשיתי זאת. להיפך, כתבתי שזה היה מרגש וכן שגם אני עושה כך לעיתים. ולגופו של עניין: בנסיון להקטין את הכאב שביטאת, שהוא גדול אמיתי ולגיטימי ואני מאמין שבמידה זו או אחרת כולנו חולקים אותו, ניסיתי להציע קו מחשבה שאומר שהכאב הוא שלנו ולא של ילדינו, כי הם לא מרגישים קרועים. במיוחד אלה שנולדו בארה"ב. אז אולי כואב לנו, אבל זה מספיק כואב גם ככה, בלי שנוסיף לענות את עצמנו גם במוסר כליות הורי (בחיריק). דבר נוסף: אם עשינו החלטה לגדלם שם, אל לנו לשדר להם את הקרע שלנו, ואז נגדל אותם מאושרים יותר. דורון
ואת רגשותיהם של כל הכותבים האחרים, וכן את זכותם של כולם לבטא את הרגשות האלה! אבל אני חושב שלומר לסופרמן שמה שהוא כותב "זה טפשי", הוא מעליב, פגיעה ברגשותיו-הוא ולא נאה. זה הכל. לא ביקרתי את דברייך, אלא את הסגנון. לומר את מה שאת מרגישה - מצויין. לפגוע באחר תוך נפנוף הדגל הזה - פחות. זה הכל, ואין לאף אחד, וגם לא לי זכות לעשות דה-לגיטימציה לרגשותייך וגם לא עשיתי זאת. להיפך, כתבתי שזה היה מרגש וכן שגם אני עושה כך לעיתים. ולגופו של עניין: בנסיון להקטין את הכאב שביטאת, שהוא גדול אמיתי ולגיטימי ואני מאמין שבמידה זו או אחרת כולנו חולקים אותו, ניסיתי להציע קו מחשבה שאומר שהכאב הוא שלנו ולא של ילדינו, כי הם לא מרגישים קרועים. במיוחד אלה שנולדו בארה"ב. אז אולי כואב לנו, אבל זה מספיק כואב גם ככה, בלי שנוסיף לענות את עצמנו גם במוסר כליות הורי (בחיריק). דבר נוסף: אם עשינו החלטה לגדלם שם, אל לנו לשדר להם את הקרע שלנו, ואז נגדל אותם מאושרים יותר. דורון