החלטת ההורים
אבל העניין הוא שההורים שוקלים האם לחזור לישראל או לא רק בגלל הילדים ובמצב זה לפני שנולדים להם הילדים נשארים בארה"ב בכל מקרה ואחר כך "אולי עוד שנתיים חוזרים", "אולי עוד חמש שנים" או "אולי עוד עשר שנים", ולכן אם השיקול לחזור לארץ הוא רק הילדים ולא שום שיקול אחר זהו שיקול מאוד מוזר, כי אחרי שזוג בונה את החיים שלו במקום כלשהו וכבר התרגל לחיים במקום זה, השיג רווחה כלכלית, עבודה טובה, חברים, קהילה, מכיר גנים, בתי ספר וכל דבר אחר החיוני עבורם ועבור ילדיהם, מדוע אז עולה המחשבה "אני ישראלי/ת בארה"ב וטוב לי עם זה, ואני לא רוצה שהילד/ה שלי יהיה אמריקאי", אם אלמלא הילד ההורים היו נשארים בחו"ל עליהם להשאר בחול גם עם הילד, ואם ההורים מתכוונים לחזור לישראל בכל מקרה הם יחזרו עם הילד. מרגיזה אותי הצביעות של "אני יכול/ה לחיות כישראלי בארה"ב כל חיי, אבל אני לא מעוניין שהילדים שלי יהיו אמריקאים במקום ישראלים" ולכן זה נראה שההורה כאילו מקנא בילדיו אשר לא יחושו זרות בסביבתם כפי שהוא חש ועושה עצמו כאילו הישראליות חשובה לו רק כאשר יש לו ילדים כי אחר היה משתקע במזינה זרה לנצח.